Откъде се появи този вятър?
Какво има? Тръгваме. - Добре! Извинявам се.
Напълно различно е…
Но си изглежда като нормален терен…
Тези останалите състезатели ли са?
Какво е това? Напълно различни са от всички досега.
Мина много време, Мидори.
Така е. Много ми беше тъжно, че не ми се обаждаш.
Не беше на миналия турнир, а?
Какво правеше?
Ами… Нищо съществено.
Масамуне. Гледай ме в очите, когато си говорим.
Точно така. Добро момче.
К'во?! Още в първия кръг?
Четирикратните шампиони Хошиширо
и завръщащите се Toy Gun Gun!
Това, което казах, излиза истина, Тачибана.
Ще се забавляваме заедно, опитвайки се да се убием.
Никой не очакваше това още при първия рунд.
АОХАРУ И ОРЪЖИЯТА
"Ще унищожим тази надежда"
Има толкова много хора тук! - Да, предполагам.
Тук има много и различни терени.
Ние ще играем в залесената зона,
ти можеш да гледаш отгоре.
Сред дърветата няма да има много видимост де.
Всички са много любопитни.
И това би следвало да е шоу… - Прехапа си езика?
Знаех си, че не са обикновен отбор,
но не знаех, че са шампиони 4 пъти подред.
Мидори си носи две оръжия.
Смятах, че само Мацуока използва две оръжия.
Значи и той…
Не можем да спечелим тази битка без план.
Ще ви кажа какво измислих.
Ако проработи, имаме шанс за победа. - План?
Чакай малко! Значи ни казваш…
Какво? Ако имаш по-добра идея, давай.
Е, аз… Юкимура! - Какъв е проблемът?
Щом така казва Матсун, ще го направя.
Но…
Мацуока определено се държи странно.
Но…
Веднъж се усъмних в него и сгреших, а той - не.
Затова ще му се доверя.
Разбрах. Ще дам всичко от себе си!
Разчитам на теб, Хотару. - Първа игра.
Терен А. Имате 20 минути. На живот и смърт.
Печели отборът с най-много играчи, останали живи.
Дано времето се задържи добро.
Сега начало на битката!
Ох, най-сетне се почна! Вече се притеснявам…
Пищялът ми! Защо го направи?! - Отървава се от нервността ти.
Нали, Ичи? - Да.
Благодаря… - Шанс!
Сигурна ли си, че просто не искаш да ме ритнеш?!
Мидори, изглеждаш прекалено щастлив!
Имаш ли план? - Ами… Не.
Година. Цяла година.
През цялото време са мислили само как да ни унищожат.
Върнали са се, изпълнени с надежда.
Трябва да унищожим тази надежда.
Нямам план, защото ще чакаме те
да осъществят своя и тогава да ги унищожим.
Мидори… Толкова мило е да им дадеш шанс!
Толкова си внимателен!
Съмнявам се това да се счита за план, но щом казваш…
Е, какво ли ще направят те?
Проклятие! Отидох прекалено далеч!
Съжалявам!
Хей! Къде искаше да отидеш? - Съжалявам! Обърках пътя…
Поне можеше да стреляш, като си стигнал.
Що за идиоти? - Безмозъчни, може би?
48 секунди.
Минаха само 48 секунди от началото на играта.
Но той успя да стигне до нашата позиция,
най-далечната точка на гората.
Аз ще отида.
Ще взема този, дето обича да тича наоколо.
Защо не?
Фуджимон.
Върви да го убиеш.
Дадено.
И ние трябва да тръгваме.
Онова момче все още е някъде наоколо. Не бива да се отпускаме.
Доктор Мидори!
Ичи… - Очилаткото стреляше по вас.
Значи ви е наблюдавал с оптичен мерник.
Непростимо! Само аз мога да гледам доктора отблизо!
Ичи… - Д-р Мидори…
Аз ще взема него.
Кълна се в честта си на снайперист.
Проклетият очилатко използва Драгунов.
За такъв прецизен контрол над оръжието,
вероятно е тренирал много и го е персонализирал.
Щом участва в турнира с такова оръжие или е ексцентрик,
или е истински снайперист, като мен.
Много добре.
Да видим кой е по-добрият, проклетнико.
Точно по план. Момичето се раздвижи.
Преди не съм се изправял срещу нея.
Има големи цици. Може да я ползвам за мангата.
Когато се дебнат снайперисти,
печели този, който първи намери другия.
Онзи изстрел издаде позицията ми.
Друг, свикнал да атакува, щеше да ми отвърне веднага.
Но тя е снайперист. Не би постъпила така.
Обикновено се очаква да стреля
от върха на възвишението, за да може да вижда по-добре.
За секунда слънцето се отрази в лещата.
Значи е там.
Процесът може да се сведе до 6 стъпки.
Търсене. Улавяне.
Класифициране. Прицелване.
Стреляне и уцелване.
Попаднеш ли ми на прицел, играта приключва.
Харесвам ги снайперистите.
Винаги са в подкрепа на съотборниците си,
с което спомагат за взимането на победата.
Не привличаме внимание към себе си, затова сме "герои в сянка".
Не ми пука за това.
Просто искам да виждам лицата на враговете си отблизо,
когато ги повалям.
За това бих се отказала от снайпера по всяко време.
Това място е перфектно за снайперисти.
Той знае това, затова ще обикаля в кръг наоколо.
Ще ме търси през окуляра и ще се опита да ме улучи.
Но това е капан.
Когато е фокусиран, той е слаб.
Слабостта на снайперистите се крие в близкия бой.
Това беше Драгунов!
Намерих го. Както си и помислих, насочил се е към хълма.
Пипнах те!
Няма го… Защо?
Наистина си бая надарена. Гледай как се тресат!
Сигурно изглеждат страхотно и през оптиката.
Как… - Е, съжалявам.
Харесва ми да зяпам такива неща отблизо.
Искат да ни отслабят като ни разделят.
Не работи, освен ако не е добре преценено.
Може би планът работи, защото всеки
е с потенциал, щом е тук.
Но вие сте в съвсем същата ситуация.
Знаеш това, нали, Масамуне?
Този план не прилича на твоите. - Млъквай.
Нашият Хотару ще се погрижи за Фуджимото Такатора Унищожителя.
А стрелецът ни Юкки ще унищожи Акабане Ичи Орловите очи.
Аз ще сваля теб. Тук сме само ти и аз.
Никой няма да ни се пречка.
Приготви се!
Е, чао-чао.
Била се е приготвила за изненади!
Измами ме!
Няма да избягаш!
Прибра си пушката.
Избяга ли? Какво прави?
Има две възможности.
Да се върне към дебненето или да поиска близък бой.
Ако избере първото, ще й отговоря.
Но ако е второто, може да обикаля в кръг и да стреля в гръб.
Проклятие!
Което и да е, не мога да мръдна от тук.
Мисли, мисли…
Какво бих направил аз на нейно място?
Матсун е в беда!
Какво прави той? Защо не се опита да се скрие?
Толкова е лесно!
Дали оръжието му не му пречи, защото е много голямо?
Значи аз имам предимство.
Дори аз мога да го ударя от тук… мисля.
Заедно, Гоемон и аз…
Каква… Каква унищожителна сила!
Това…
Това Минигън ли е? - Да.
Големият от "Хошиширо", Фуджимото, разполага с такива.
Ей този. - Ужасен художник си!
Точно той си е. - Щом е "Минигън" е малко, а?
Ти ще вземеш него.
Това оръжие не е като другите, които си виждал.
Този модел е "безполезен".
Толкова е мощен, че те убива, още преди да почувстваш болка.
Рисунката не помага.
Затова наричат този човек
Щурмуващия унищожител.
Унищожава врага, преди той да е стрелял.
Затова ли не му е нужно да се крие?
Онова за силата му не е шега.
И рикошетът си е бая зловещ.
Не мога да го нападна отблизо. Нужно е разстояние.
Мацуока каза, че цялото това нещо е около 20 кила.
Сигурно теглото го бави.
Когато увелича разстоянието, ще мога да…
К'во?! Той направо спринтира!
Що за сила е това?! Лошо. Не мога да му се изплъзна.
Ще загубя, ако се дуелираме… Какво да правя?
О, не! Стигнах границата на терена!
О, не. Ще ме надупчи! Къде да се скрия?
Ти участваш за първи път на турнира, нали?
Да… Проговорих!
Откажи се, ако искаш.
Направи се на уцелен и напусни терена.
Но това… Позволено ли е?
На първия ти турнир да сме първите ти противници…
Пък и да разполагаме с Минигън… това ще те травмира.
По-добре излез, преди да си се наранил.
Какво му е на тоя?
Не е ли бил част от отбора,
когато са наранили Мацуока и момичето?
Защо прави това? Да не е капан?
Няма да се хвана!
Така си изиграл и Мацуока, нали? Това е зло!
За какво изобщо говориш? - Какво?
Да, бил съм се срещу Toy Gun Gun преди,
но никога не съм ги мамил.
Какво? Те не ми го представиха така.
Чакай, това да не е част от неговия план?
Сигурен ли си, че те не те лъжат?
Да ме лъжат?
Не, Юкимура не би ме излъгал.
Но защо ли…
И този не изглежда да лъже.
Спокойно, Тачибана. Това няма да те доведе до истината.
Трябва да питам директно тях.
Не, чакай. Има едно нещо… което със сигурност знам.
И то е… - Ръката в юмрук.
Разчитам на теб, Хотару.
Прощавай, но си имам свои причини да искам победата.
А и заради тях не би могъл да отстъпя.
Сигурно е било грубо от моя страна да ти го предлагам.
Фуджимото Такатора.
Това е моето име.
Аз съм Тачибана Хотару! Хайде…
Очаквам честен…
двубой!
Идва към мен.
Е, зад него има стена, така че сигурно е нормално.
Но дали планирано, или не, иска да ме хване от дясно.
Хубаво е да знае, че с Минигън се стреля по-трудно надясно.
Само че за мен няма разлика.
Ще го подмамя и ще го унищожа!
Разчитам на теб.
Бий се с мен и спаси Матсун.
Искам да бия, искам да бия, искам да бия!
Заради тях, а и заради себе си!
Премести оръжието в лявата си ръка. Работи и с двете?
Изведнъж стана по-бърз!
Умри, унищожителю!
Отстрани ми оръжието… По дяволите!
Ако стрелям, ще рикошират и ще уцеля себе си!
Защо не стреля?
Бях… Бях оставил предпазителя.
Най-голямата грешка в живота ми!
Убий ме, моля те. - Не, аз загубих.
Добра игра, Тачибана.
Беше достатъчно бърз, а моето забавяне ми костваше живота.
Имам много за учене.
Но… Как можа да ми стъпиш на оръжието?!
Съжалявам! Просто се увлякох…
Толкова е тежко! Как се справяш?
Има много по-малки и достатъчно силни оръжия.
Тогава защо?
Това е връзката между Мидори и мен.
Ти се върни при приятелите си.
Отивам в обезопасената зона.
Но това ще навреди на отбора ти, нали?
Не се безпокой. Нашият Мидори е силен.
По-добре се приготви.
Добре! Благодаря ти.
Къде ли се бият сега Юкимура и Мацуока?
Това звучеше като Мацуока.
Чакай ме, Мацуока, пристигам!
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015
Успях да унищожа Унищожителя.
Чакай, Мацуока! Идвам при теб!
Ще го победя. Ще го победя и… - Матсун.
Тачибана е победил Фуджимон! Но битката едва сега започва.
Още, още…
Следва: "Какво контролира ума ти сега".
Аз… Аз… - Мацуока!